Tidligere:
Hvis jeg nu finder julestjernen, kan alle se, jeg er nisse i hjertet.
Tinka tager ind i menneskeverdenen og møder Lasse.
Jeg skal finde julestjernen. Hvis I får en gris, vil du så hjælpe mig?
Ja.
Og Tinkas gave får hurtigt et navn.
Hvis det var min, skulle den hedder Øffert.
— Astrid, hvad er det der? — En gris.
Iben synes, at Mikkel trænger til lidt frisk luft.
En lang løbetur vil da friske lidt op.
Den kan også bare være kort ...
Lasse tager med Tinka ind i nisseverdenen.
Hun har brug for hans hjælp.
Det her skal min lillesøster se!
Det er ikke nogen god idé at kigge på de gamle tegninger.
Oppe på slottet mindes Kong Gobbe de gode gamle dage.
Far, han kommer jo ikke tilbage.
Tag lidt at drikke.
For at finde ud af, hvem der stjal julestjernen —
— sniger Lasse og Tinka sig ind til kongen.
Hvem stjal julestjernen?
Du skal hente en tegning til mig.
Nej, ikke den der! Du må ikke åbne den der!
Er det ham her?
Ja. Mennesket, der stjal julestjernen. Han hed Jos.
Tinka, vågn op Du sover, min ven
Der er brug for din styrke Det er jul nu igen
Du har øjnene fulde fulde af eventyr
men miraklernes tid er forbi
Tinka, du drømmer
Tror du, vi kan finde tilbage til magien?
Tinka, du drømmer
Kan menneskers land forenes med nissernes rige?
Kun dem, der tør at være sig selv
de bliver til noget noget helt specielt
selv her i nissernes rige
Hvis Tinka tør at være sig selv
kunne vi måske alligevel mødes i nissernes rige
Tinka, du drømmer
Kan menneskers land forenes med nissernes rige?
Kun dem, der tør at være sig selv
de bliver til noget noget helt specielt
selv her i nissernes rige
Jeg er på vej.
— Godmorgen. — Hvordan er du kommet ind?
Det er bare sådan noget, nisser kan.
Mmm, når der ikke er nogen vagter.
Har du fundet Jos?
Nej. Hvornår skete tyveriet?
Jeg ved kun, at vi mistede magien for 100 år siden.
— Så det må vel være 100 år siden? — Klog nisse.
Vi prøver Jos 1917.
Nej. Der kommer ikke noget.
Hvor mange gange skal jeg sige, at der er ... morgenmad.
Nå, der er damer på værelset, hvad?
— Det er Tinka. — Hej. Mikkel.
Det var Tinka, der kom med Øffert.
Nå! Den var ellers en interessant gave.
— Far, øh ... hvad vil du? — Du skal i skole.
Ja, vi sidder lige og laver en opgave.
Ja, vi leder efter en, der hedder Jos, men vi kan ikke finde ham.
— Er det fornavnet eller efternavnet? — Det er det, vi ikke ved.
— Har du googlet det? — Far, seriøst, vi har lidt travlt.
Og Jos er ikke en forkortelse for Johannes?
Nogle gange bliver dem, der hedder Johannes, kaldt for Jos.
— Det gjorde din tipoldefar. — Hvornår levede han?
Det er vel 100 år siden.
Er der nogen billeder af ham?
Der blev ikke taget mange billeder dengang —
— men prøv at kigge ovre i værkstedet.
Tak.
— Tinka? — Ja.
— Hvorfor lige en gris? — Fordi Astrid ønskede sig den.
Nå ja.
Hvad er det her?
Det er bare et gammelt nissekostume.
Mennesker er altså mærkelige.
Og det er nisser overhovedet ikke?
Vi kan bruge den her.
Der er bare så mange steder at lede. Jeg kan spørge min farmor.
— Hey, farmor? — Ja, et øjeblik.
— Hvem er alle de mennesker? — Aner det ikke.
— Lasse, er det ikke ham her? — Må jeg se?
Det ligner ikke ham.
Hvad så med ham der?
Det tror jeg altså ikke. De ligner jo alle sammen hinanden.
Det er ham! Han er her!
Johannes Søgaard 1917. Det er ham!
Hej Lasse. Nå, hej ...
— Goddag. — Ja, det er Tinka ...
Ah! Dig har Lasse fortalt en masse om.
— Farmor ... — Ja, kun søde ting.
Jeg skulle i gang med en operation, men hvad kan jeg gøre for jer?
Vi ville bare høre ... Er det her min tipoldefar?
Ja, det er taget lige her udenfor.
— Må vi låne det? — Kan I ikke bare se på det her?
Tak!
— Vi skal nok passe godt på det. — Ja ... fint.
— Vi ses. — Ja, det gør vi.
Det er den samme mand.
Hvor heldig har man lov at være?
Han kunne lige så godt have været på den anden side af jordkloden.
Tænk, at din tipoldefar har stjålet julestjernen.
— Hvad var den lavet af? — Guld, tror jeg.
Han var sgu meget sej, den gamle. Den var nok vildt meget værd.
Det er din families skyld, at nisserne ikke har magien længere.
Måske har han solgt den. Ja, ellers så er den har stadig.
— Vi leder efter den. — Lasse! Lasse!
Du leder efter den ... Jeg skal i skole.
Jeg er tilbage, så hurtigt jeg kan.
Iben, jeg kan altså ikke få vejret!
Kom så! Om 2 km vender vi om. Så har vi løbet 10.
10? Hvorfor har du ikke et job, du skal passe?
Kom så! Jo hurtigere vi løber, jo hurtigere vender vi om.
Iben, jeg kan ikke ... Jeg har ikke lyst.
— Av! Av min fod! — Iben, er du okay?
— Min fod må være brækket. — Lad mig se engang.
Jeg tror ikke, der er noget brækket. Bare rolig.
— Den er i hvert fald forstuvet. — Ej, det er noget pjat.
Du kan jo bevæge den.
Jeg er dyrlæge. Jeg ved sådan noget.
Jeg ved ikke, hvordan jeg kommer op.
Gider du ikke lige hjælpe mig?
Prøv lige at komme ned. Jeg er nødt til lige at ... sådan.
Kom!
Ah, sådan.
— Er det bedre? — Ja. Jeg kan ikke støtte på den.
Hvad gør vi?
Kom. Sådan.
Okay.
Du er en rigtig gentleman, hvad? Du dufter også meget godt af mand.
— Hej, har I haft en god dag? — Ja.
Jeg fik min lærer til at synge alle de nissesange, hun kunne.
Nej, hvor herligt. Har I ikke lyst til at lave julegløgg til Iben og far?
Jeg skal lige videre med nogle opgaver.
Øv. Hvad med dig, Astrid?
— Hvis nisserne også må få noget. — Ja, så skidt pyt.
— Og Øffert. — Den vil heller have noget vand.
Hvis du tager en gryde, så blander jeg nogle krydderier.
Hej, Tinka. Hvor langt er du nået?
Jeg har været igennem alt det og det henne i hjørnet —
— og så mangler jeg alt det bag mig.
Jeg har ikke fundet julestjernen.
Men øh ...
— Undskyld, Tinka. — For hvad?
For at min tipoldefar var en klaphat.
Det er jo ikke din skyld.
Det er stadig min familie, der har taget den.
Jeg er rigtig glad for, du vil hjælpe mig.
Hvad sker der?
Det er en nissehue.
Den hører sikkert bare til det gamle julemandskostume.
Nej, det er en rigtig nissehue.
Og den er ikke 100 år gammel. Den ser rimelig ny ud.
Hvordan er den havnet her?
Måske det er en, min farfar har fundet.
Så har der været nisser her, efter portalerne er lukket.
— Men hvorfor? — For at lede efter julestjernen?
Hvordan finder vi så ud af, hvem der har været herinde?
Kom.
Det er jo også det, der er med at løbe, at det kan gå galt.
Så det gør det jo meget mere sikkert at løbe, når man er to, ikke?
Du er virkelig min helt, Mikkel.
— Det er du. — Ej, hold op, Iben.
Store, stærke mand.
Den er meget god, den der. Også dine ben.
Hele din måde sådan at ...
— Hold op. — Det tænker jeg faktisk.
Ej, hvor er den bare god, den her gløgg.
Hvad har I puttet i den egentlig?
Solbærsaft, rosiner og mandler.
— Og snaps eller vodka? — Nej, bare solbærsaft.
Jeg tænker, jeg nok også hellere må ... komme i gang.
Det ved jeg ikke så, hvad det ... Det må være al den friske luft —
— kombineret med smerten, der gør, at jeg er helt ved siden af mig selv.
Nå, jeg tror også hellere ... Misla skal jeg nok lige se til, ikke?
— Skal jeg følge dig over, Iben? — Vi ses.
Tak for gløgg.
Iben, du halter jo ikke mere! Farmor, jeg tror, vores gløgg er magisk.
Ja, vi kan sælge den som medicin.
Goddag. Jeg skal ind til kongen.
Det kan du ikke komme.
— Det er kongens kåbe til juleaften. — Desværre.
— Hvornår vil det så passe? — Hvad foregår der?
Deres Kongelige Højhed.
— Vagten vil ikke lukke mig ind. — Far er syg.
— Vi havde en aftale. — Jeg skal nok tage mig af det.
Det kan jeg ikke bede Dem om.
Bare vent her.
Far, drik din medicin.
— Lad være! — Hov, hov.
At skubbe sine nærmeste væk kan gøre én ensom og oven i købet syg.
Man risikerer at tage beslutninger, som man så fortryder.
Jeg ved ikke, hvor du vil hen med al det snak, Fileas.
Du har altid været en enspænder. Gået dine egne veje.
Nogle gange er jeg i tvivl om, om du vil os det bedste.
Du må aldrig tvivle på, at jeg altid vil dig og familien det bedste.
Vores familie det bedste ... Ha, det er ikke nok, Fileas.
En god konge skal favne alle i sit rige. Alle.
Der er altid to sider af en sag.
Hvorfor har du min kåbe på?
Kom ... drik. Det gør dig godt.
— Goddag, Tuva. — Goddag Tinka.
Du må være menneskedrengen. Jeg har talt med din mor.
Ja.
Jeg hedder Lasse.
Tuva. Tinkas lærer.
Hvordan går det med eftersøgningen?
Det er derfor, vi er her.
Vi har fundet den her hue inde hos menneskene —
— men som du kan se, er den ikke 100 år gammel.
Det er godt nok besynderligt.
Ved du, om nogen har været inde hos os, selv om portalerne var lukket?
Kong Gobbes søn forsvandt ind i menneskenes verden.
— Kronprins Fileas? — Nej, Prins Storm.
Du har altså ikke sagt noget om nogen Prins Storm.
Men jeg ved ikke noget. Har Gobbe en søn til?
Ja, eller havde ... En flink en af slagsen.
Men så forandrede han sig og vendte pludselig ryggen til os og forsvandt.
Ind til menneskene.
Så må det være ham, der har tabt den der.
— Hvor er ham Storm så nu? — Det ved jeg ikke.
Han forsvandt bare. Vi var chokerede, alle sammen.
Ikke mindst hans ven, Bjergi. Ham, der er vagt.
Det var en stor sorg for Kong Gobbe at miste sin ældste søn —
— så han besluttede, at ingen måtte tale om ham.
Så I skal heller ikke gå rundt og tale om ham, lover I mig det?
Værsgo. Den skal sys ind.
Ind?
Kongen er jo en forholdsvis ... omfangsrig konge.
Nogle vil kalde det for majestætsfornærmelse.
Jeg håber, kongen kommer sig til juleaften.
Ja, det gør vi alle sammen, men vi må være realistiske.
Man bliver mindre skuffet, hvis man er realistisk.
Jeg syr kåben ind.
Deres Kongelige Højhed. Noget nyt?
Jeg håber, du stadig er på min side?
Deres Kongelige Højhed må aldrig betvivle min loyalitet. Aldrig.
Det er mig en ære og glæde at være Dem behjælpelig.
Du vil blive så rigt belønnet.
Det her kan ikke gå galt.
Bjergi?
Ja?
Bjergi, lov mig, du fortæller sandheden.
Vi har hørt om Kong Gobbe og hans søn, Prins Storm.
Han var din ven.
Hvad skulle han inde i menneskeverdenen?
— Det ved jeg ikke. — Lede efter julestjernen?
Storm, han ...
— Storm var landsforræder. — Ved du, hvor han er?
— I skal ikke være her. — Bjergi ...
— Der er noget, der stinker. — Hvad mener du?
Så du ikke, hvor svært det var for Bjergi at sige —
— at Storm var en landsforræder?
Hvorfor er det så svært for Bjergi at tale om Storm?
Kong Gobbe talte om en, der ikke kom tilbage.
Det må have været storm.
Og den der kommode ...
Gobbe var lige ved at skvatte ud af sengen, fordi du ville åbne den.
— Var der noget, vi ikke måtte se? — Ja.
Hvis Fileas opdager, jeg render rundt oppe hos kongen ...
Vi gør det jo sammen.
Tinka, du drømmer
Tror du, vi kan finde tilbage til magien?
Tinka, du drømmer
Kan menneskers land forenes med nissernes rige?
Kun dem, der tør at være sig selv
de bliver til noget noget helt specielt
selv her i nissernes rige
Tinka, du drømmer
Kan menneskers land forenes med nissernes rige?
Kun dem, der tør at være sig selv
de bliver til noget noget helt specielt
selv her i nissernes rige
Næste gang i Tinkas Juleeventyr:
Hvis I vil ind til kongen igen, så kender I svaret.
Mor, vi skal derind.
— Jeg bliver en god konge — Nej, Fileas, sådan bliver det ikke.
Når først jeg er krea, kan ti vilde heste ikke stoppe mig.
Av!
— Er det der seriøst et brev? — Ja.
Danske tekster TopTexT Anette Nielsen